Ennen syntymääsi Amsterdamin lumosi kukka.
Tulppaani.
Ne tulivat kaukaa idästä ja olivat niin kauniita, -
että ihmiset menivät sekaisin himoitessaan niitä.
Rikkaat ja köyhät käyttivät rahaa -
sipuleihin, joiden hinta vain nousi.
Etenkin harvinaisten raidallisten tulppaanien.
Niitä sanottiin rikkureiksi.
Uusi ilmestyi kuin tyhjästä ja muutti ihmisten elämän.
Valkoinen kukka punaisella raidalla -
mullisti elämämme.
Minun ja Sophia-emäntäni.
Sophia!
Mennään! Abbedissa kutsuu.
Se alkoi kun Sophia jätti luostarin -
ja nai Cornelis Sandvoortin.
Avioliitto on turvasatama.
Saat hienon talon, palvelijan ja lapsia.
Anna hänelle perillinen. Ja kaikki on hyvin.
Rakasta, kunnioita ja tottele. Niin on parasta.
Vastineeksi Sophian uhrauksesta -
hänen sisaruksensa pääsivät Amerikkaan -
ainoan sukulaistätinsä luo.
Sophia saapui orpokotiin avojaloin, -
mutta lähti sieltä vaunuilla.
TULPPAANIKUUME
Älä päästä kanoja ulos!
KOLME VUOTTA MYÖHEMMIN
Mies haluaa jättää jotain jälkeensä.
Pojan, joka perii nimen ja omaisuuden.
Pikku soturini on unelias tänään. Velvollisuus kutsuu.
Anna kätesi.
Noin... Asento!
Cornelis. Tässä on poikani ja perijäni.
Onneksi olkoon.
Te ette tuhlanneet aikaa. - Toisin kuin sinun vaimosi.
Me yritämme.
Palauta se orpotyttö. Yritit jo tarpeeksi.
Puoli vuotta. Sitten luovun hänestä.
Se Utrechtin nainen kyselee sinusta.
Mitä hän sanoo? - Kysyy, koska tulet taas.
Ripaus koristeellisuutta.
Vaimon täytyy säilyttää kiinnostus.
Tai elämästä tulee tylsää.
Tiedättekö, kuka tuo on? - Danae, jota Zeus rakastelee.
Antonia Hocken, peltisepän vaimo. Hän voisi kertoa pensselimiehestä.
Niinkö?
Puku on valmis viikon päästä. - Kiitos, rouva Overvalt.
Muskottia, suoraan laivasta.
200 tynnyri. Nuuhkaise.
Hyvä laatu. Kuoret lisäävät painoa.
Bandalaisten temppuja.
Tarjoa 85.
Avataan ja tutkitaan joka tynnyri!
Ne olivat hyviä aikoja minulle. En olisi halunnut Sophian osaa.
Hänelle olin kuin sisar. Isäntä tuskin huomasi minua.
Taas kalaa? Saamme kohta evät.
Pidätte sillistä viinietikassa. - Kalaa kolme kertaa tällä viikolla?
Ja usein viime viikolla.
Miksi? Oletko rakastunut kalakauppiaaseen?
Tulenko huomenna?
Vain jos rakastat minua.
Minä rakastan sinua, Maria.
Kiitos.
Hei hei. - Hei hei, Willem. Mene!
Mene!
Pikku soturini on valmis tänään.
Sammuta kynttilä.
Tarvitsen jotain apteekkarilta. Toitko kukkaron?
Pyydä jotain piristävää. - Pitäisi kysyä sinulta.
Mikä saa sinut noin iloiseksi? - Sitä ei saa apteekkarilta.
Hänelle oli helpotus livahtaa ulos, pois miehensä luota.
Onko tämä tohtori Sorghin talo?
Palveluksessanne. Tulkaa sisään.
Tunnetteko rouva Overvaltin? Hän on ompelijani. - Tunnen.
Hän sanoi, että tunnette naisten saloja.
Voitte puhua avoimesti. - Se on vaikeaa.
Minä autan. Miten myöhässä? - Mikä?
Ei. - Mitä rouva sanoi?
Että auttaisitte hedelmöittymään. Mieheni saisi lapsen.
Aivan! Rouva Overvalt.
Nyt muistan.
Mieheni ensimmäinen vaimo sai kaksi lasta.
Jumala vei kaikki kolme. Vuosia sitten.
Cornelis on vanha, mutta halukas.
Hän pelasti minut. Haluan korvata sen, antaa pojan.
Voitteko auttaa? - Totta kai.
Tännepäin.
Kiitos.
Siinä on sänky. Edestä vai takaa?
Tuhannesti anteeksi. - Kehtaattekin!
Rakastakaa toisianne uskollisesti.
Olettehan syntyneet uudesti katoamattomasta siemenestä, -
Jumalan elävästä, pysyvästä sanasta.
Sillä ihminen on kuin ruoho, -
ihmisen kauneus kuin kedon kukka.
Komeita sianpäitä!
Otan neljä filettä ja kanan.
Piristy, Simon.
Kiitos.
Sinun antimistasi nyt ja aina -
olkaamme kiitollisia. Aamen.
Päätin palkata maalarin.
Muotokuvamaalarin.
Panin Mattheuksen asialle -
etsimään sopivaa taiteilijaa.
Nähdään illalla tavernassa.
Tarvitsen pari huoraa huomenna. Tavernatauluun.
Poseeraan Nassaulle. - Nassau ei osaa tavernakuvia.
Hän löysi taiteilijan. Ei juo, ahkera ja arvostettu.
Hänen nimensä on Jan Van Loos.
Hän on lupaava nuori taiteilija.
Hinta on yhä kohtuullinen.
Luistelukuvani.
"Lazarus." - Olen sokea kerjäläinen.
"Juoppolallin alamäki."
Kiitos. Hyviä töitä, mutta vailla intoa.
Olet komea... - Olenko turhamainen?
Vähän.
Kun muu minusta on unohtunut, sanovat:
"Mikä onnenpekka. Nuori ja kaunis vaimo."
Yhteispotretti. Cornelis Sandvoort ja vaimo Sophia.
Intoa...
Olinpa minä kännissä.
Muotokuvatilaus.
Cornelis Sandvoort ja vaimo.
Pippurikuningas! Mahtailija, mutta saat 50 guldenia.
Missä rahani? - Tulossa.
Riutuva nuori taiteilija -
myllersi Sandvoortin talon.
Minulla on tapaaminen.
Maapallo edustaa kauppaa, -
vaaka syntiemme punnitusta.
Kuolema muistuttaa kaiken turhuudesta.
Miten kävisi muotokuvamaalarin ilman turhuutta?
Olkaamme näin.
Minä tässä.
Ei.
Siinä...
Jos sallitte...
Liikkumatta.
Näin silloin tulevan peilistä.
Mutta en tiennyt sitä.
Kuvaa vaimoni siveltimelläsi.
Miten kauppa käy? - Te olette kauppias.
Olemme maailman rikkain maa.
Kysyntä ja tarjonta ratkaisee.
Suu.
Muskottia, kanelia, neilikkaa. Kiinalaista posliinia.
Voittavat tulppaanit.
Paras sijoitukseni oli Sophia.
Miten voit..?
Nähdään salissa.
Ensimmäinen kerta? Osto vai myynti?
Puhutteko tulppaaneista? Ostan.
Tulkaa perässä.
Unohdan muodollisuudet.
Kiitos, Root.
Hiljaisuus! Saanko huomionne?
Willem hyppäsi suin päin -
tulppaanimarkkinoille -
tavernoiden takahuoneisiin, missä tehtiin voittoa ja tappiota -
veikkauksilla kukan väristä.
Hän riskeerasi kaiken vuoksemme. - Hyväksyttekö tarjouksen?
Kyllä. - Kiitos!
Luostarin agentti. Nunnien tulppaanitarha.
Paljonko on rahaa? - 18 floriinia.
Sillä saa yksivärisiä. Praterilla on erä valkoisia.
Puhukaa. - Onko se hyvä sijoitus?
Hinta nousee. Varma sijoitus.
Tarjolla on erä valkoisia herra Praterilta.
Missä ne ovat?
Vielä maassa. Myy omistuskirjan.
Seitsemän. - Kahdeksan!
Kymmenen! - Kymmenen tarjottu.
11? - 13!
13 naisilta portaissa.
14! - 16!
17?
18! - Nuori mies tarjoaa 18!
Kuuluuko 19? Ei. Tarjottu 18 floriinia.
Hyväksytty. - Erä on teidän.
Hyvä! Hae todistus.
Tässä tasan 18. Kiitos teille.
Hyvä on. - Kiitos.
Oiva sijoitus. Onnittelut. - Kiitos.
Mitä seuraavaksi? - Sanon näkemiin.
Kirkko ei enää tue taiteilijoita.
Nyt meidän arkemme ikuistetaan alttaritaulujen väreissä.
Me tuijotamme tauluista. Hiljaisia kuvia.
Älä häiritse.
Hän on taiteilija. - Toivottavasti.
Silmät. Käsi.
Säilyttäkää asento.
Tiukkaa tekee.
Missä olen? - Seiskää tässä.
Leuka ylös.
Teidän leukanne.
Gerrit. Pysykää paikoillanne.
Lattarinta.
Mitä nyt?
Se maalari. En halua häntä takaisin.
Hän ei tule kahteen viikkoon.
En halua häntä tänne. En halua muotokuvaa.
Mikset? - Se on vaarallista.
Herran silmissä. Se on turhamaista.
Herran silmissä? Istutaan.
Mikä sinua oikeasti vaivaa? - Se on liian kallista.
Ei vaarallista, vaan kallista? - En pidä hänestä.
Syitä satelee.
Hän on röyhkeä. - Hän on taiteilija.
Maksan hänelle. Etsitään uusi. Amsterdamissa riittää taiteilijoita.
Otan Thomas de Keyserin.
Pyydä hänet. Kenet hyvänsä.
Antaa hautua. Jos mielesi ei muutu...
Nopeampaa, letukka!
Nopeampaa!
Tulta! Luuni särkyvät!
Anteeksi, Herra. Tein kaiketi syntiä.
Muutin mieleni.
En halua toista taiteilijaa. Tulkoon se mies takaisin.
Arvon rouva, saanko puhua kokille?
He ovat kumpikin kotona.
Anteeksi.
Kätesi haisevat kalalta.
Voi Maria...
Willem.
Sinut on ryöstetty. Se on tyhjä.
Mikä tämä on?
Sillä pääsemme naimisiin.
Ja saamme haluamamme kuusi lasta.
Ethän ole tehnyt mitään typerää?
Gomez myisi sipulit vaunujen ja hevosen hinnalla.
Järjen vastaista.
Eikö sekin ole kysyntää ja tarjontaa?
Tarjonta laskisi muskotin hintaa.
Vaimoni onkin talousfilosofi.
Saanko häiritä? - Anteeksi.
Älkää liikkuko.
Italian mestarit käyttivät tuota sinistä Marialle.
Miksi Neitsyt puettiin siniseen?
Se on puhtauden väri.
Se oli kallein väri.
Ultramariini. Sininen meren takaa.
Sinistä kiveä saa vain kaukaa.
Sormi liikahti.
Herra varjele! Olen rakastunut.
Menen ompelijani luo.
En kysynyt.
Onko herra Van Loos kotona?
Hän ei ole kotona.
Asiani ei ollut tärkeä. Kirjoitan rouvalle.
Vei henkensä tulppaanisipulin takia.
Mikä se on?
Kirje herra Van Loosilta.
Kirje taiteilijalta? Mitä hän kirjoittaa?
Näytä.
Hävytöntä! Pyytää tulppaanejani!
Et saisi niitä viikon palkallakaan.
Se kertoo jotain palkastani.
Pyytää lainaksi kun vielä kukkivat.
Antakaa hänen maalata ne.
Voit viedä ne hänelle aamulla.
Kuun alku. Tapaan äitini.
Jätän aamiaisen ruokakomeroon.
Veisitkö sinä tulppaanini?
Haluan ne illaksi takaisin.
Voitte levätä, herra Sandvoort.
Sopiiko?
Vaimoni pitää muotokuvasta.
Vangitsitte hänen kauneutensa, viattomuutensa ja puhtautensa.
Vaimoni ei siedä kohteliaisuuksia.
Ettekö, rouva Sandvoort?
Jos sopii...
Kukkii ensimmäisenä ja kuolee ensimmäisenä.
Sisar, haen abbedissaa.
Puutarhassa. - Kiitos.
Olet myöhässä. Ja haiset kalalle.
Osaat kuulemma asiasi. Ole ripeä. Portti suljetaan illalla.
Olen Willem Brok. - Pysy tuulen alla.
Ostin erän valkoisia. Käski hakea nimen paperiin.
Etkö pyydystäkään rottia? - En.
Ohjaisitteko abbedissan luo?
Ellet tuonut kynää ja mustetta, tule.
Onko tämä orpokoti?
Pelastamme heidät kadulta, ruokimme ja koulutamme -
ja lähetämme töihin keittiöpiioiksi.
Löytävät miehen tai pahempaa. Tai jatkavat täällä noviiseina.
Röyhkeä rotta!
Hyvä tuoksu. Ei millään pahalla.
Gouda. Punakeltainen. Toistaiseksi upein tulppaanimme.
Violetti on hienompi.
Hienoin on purppura-valkoinen. Se on harvinainen.
Luostari on kasvattanut tulppaaneja vuosia. Yksivärisiä tulppaaneja.
Maksoin 18 floriinia valkoisista.
Arvo voi kuulemma tuplaantua kuukaudessa.
Katsotaan.
Abbedissa saa tupakoida.
Anteeksi.
50 valkoista, kukkivat pian. 18 floriinia.
Kuukausi sitten hinta olisi ollut 10.
Kaunista.
Mikä tuo on? Tuo tuolla?
Ihme.
Se on rikkuri.
Rikkuri?
Herra Prater.
Myitte 49 valkoista ja yhden purppura-valkoisen.
Herra antakoon minulle anteeksi.
Herra ehkä antaa, -
mutta saisi olla vähemmän mystinen.
Myykää sipuli. Se on harvinainen.
Kuka olet? Tämä on Willemin aluetta.
Ei enää. Myi sen minulle. - Myi lupansa?
Ja korinsa. Otatteko lahnaa?
Ankeriasta? Hieno, paksu ankerias.
Et ole valmis. - En halua lähteä.
Nautit Steenien kortti-illoista. Voitit viimeksi.
Voin huonosti. Mene sinä.
Iltani on pilalla. Pitänee jäädä kotiin.
Ei, haluan että menet. Minun on parempi olla yksin.
He ovat vanhoja ystäviäsi. Tiedän, että olet hyvässä seurassa.
Palaan ennen iltasoittoa.
Aloitamme 810 guldenista.
20! - 30!
40!
50! - 60!
70!
80! -900!
910!
Oliko siinä kaikki? Kuuluuko 920?
920! Kiitos, herra De Bye.
Herra Brok, 920 guldenia. Hyväksyttekö tarjouksen?
Kyllä. - Myyty!
Hienoa, herra Brok. Paljonko kalaa pitäisi myydä tuosta?
Mistä tiedätte, että myyn kalaa?
Onko kukalla jo nimi? - Admiral Maria.
Olette nyt rikas mies. Jumala rakastaa teitä.
Ja Mariaani. - Minun Mariaani.
Tarkoitan tulevaa vaimoani.
Lupasin lopettaa 800 floriiniin. Se riittää minulle.
Loput on orvoille.
Ei. - Haluatko apua?
Hinta laskee, jos Admiral yleistyy.
Jos ei, hinta tuplaantuu.
Seuraavana Alexandra-sipuli.
Maria!
Vauva tarvitsee tilkan giniä. Äitini tapasi sanoa niin.
Tammani varsoo.
Pankkiiri maksoi jo varsasta.
Saan kymmenen Admiral De Keys -tulppaania.
Sovitko niin? - Ilmaista rahaa.
Mitä arvelet, Cornelis?
Hän ei taida uskoa tulppaanien arvoon...
...koska saa varsan vastineeksi.
Minä rakastan sinua. - Ja minä sinua.
Ajattelin, että kerta riittää.
Sitten näin sinut taas ja mietin:
"Vielä toisen kerran."
Haluan katsoa sinua.
Älä liiku.
Ei, Jan. - Muistoksi.
Sinä veit sydämeni. - Ja sinä minun.
Kerro perheestäsi. - Kukaan ei ole ennen kysynyt.
Sairaus vei vanhempani. Ainoat omaiseni ovat meren takana.
Mitä teet? - Cornelis tulee aikaisin kotiin.
Älä mene. - Minun täytyy.
Koska tulet taas? - Huomenna? En tiedä.
Rakastathan minua? - Rakastan.
Muistan sinut, kulta.
Joku on juhlinut koko illan.
Ei. Elämäni on lopussa.
Älä sano niin. Kuule...
Oletkin iso poika. Onko housuissasi jotain minulle?
Eikö? Ihan vähän? - Ei! Häivy!
Ei!
Missä se huora on? Lutka vei kukkaroni! Missä hän on?
Sanot pikkusiskoani huoraksi.
Pojat! Tässä yksi teille.
Annetaan laivastolle!
Tervetuloa laivastoon! Pääset vuoden päästä takaisin.
Pikku soturini on taas valmis. Sophia?
Lähtenyt?
Lähtenyt minne?
Kukaan ei tiedä. Ehkä merille.
Luulin, että hän rakasti minua. - Maria-raukka.
Eikä siinä kaikki. - Mitä?
Odotan lasta.
Tiesikö Willem? - Ei.
Mitä minä teen?
Perheesi... - Friisinmaalla. Kuolisin häpeästä.
Isäni ei huolisi minua sinne.
Joudunko lähtemään? - Ei. Mitä minä voin tehdä?
Kun mieheni kuulee, hän...
Säilytän salaisuutesi.
En haluaisi, mutta jos tulee lähtö, -
kerron isännälle puuhistanne.
Kerron hänelle, rouva.
Miten tiesit? - Miten?
Kerron hänelle. Uppoamme yhdessä.
Et tekisi niin.
Minä pyydän...
Sanoin niin. Ja minua hävetti.
Tunsin häpeän veressäni.
Se on valmis. Haluatko nähdä?
Hyvin tehty.
Mikä hätänä?
Maria tietää meistä.
Hän aikoo kertoa Cornelisille.
Cornelis.
Miksi olet hereillä?
Jumala vei yhden lapsen ja säästi vaimoni.
Kun hän synnytti seuraavaa, -
se ajatus piinasi minua.
Mikä ajatus?
Jumala rankaisee minua yhä, -
koska en aina kohdellut häntä hyvin.
Se ei ollut sinun käsissäsi.
Pyysin, että lapsi säästyisi.
Ei vaimoni.
Jos vain toinen selviäisi, -
säästyköön lapsi, ei äiti.
Jumala rankaisi minua viemällä molemmat.
Jumala on antanut anteeksi.
En aikonut kertoa vielä.
Odotan lastamme.
Sinä!
Suloinen Sophiani!
Ylistän Herraa!
Maria, sattuiko? - Anteeksi! Oliko se arvokas?
Erittäin. Puolen vuoden palkkasi. - Yksi vaasi.
Toinen parista. Älä sano enempää.
Keksin, miten pelastumme.
Salaat vatsasi ja minä käytän tyynyä.
Entä kun lapsi syntyy? - Talossa on lapsi ja näet sitä.
Cornelis saa lapsen. Olemme yhdessä.
Oletko hullu? - Luota minuun.
Miten me..?
Entä tohtori? - Tiedän yhden.
Tohtori Sorgh.
Saliin. Tuo kuumaa vettä.
Huomenta.
Tohtori Sorgh. - Huomenta. Mikä on vointi?
Verta lakanalla. - Pisara. Ei huolta.
Entä rouvan sydän?
Hyvä! Ei nopea eikä hidas.
Kaikki hyvin, mutta tutkin silti.
Jalat ylös.
Cornelis, hoputtaisitko Mariaa?
Onko kaikki hyvin, rakkaani?
Kaikki hyvin, herra. - Luojan kiitos.
Onko mitään ohjeita?
Lepoa, raitista ilmaa, -
ravintorikasta ruokaa.
Ai niin, mikä tärkeintä, -
koska rouva on niin hauras...
Ei aviopuuhia kunnes vauva syntyy.
Valitan. Suositan erillisiä makuuhuoneita.
Jos äitiä häiritään yöllä, lapsi voi kärsiä.
Hyvä on.
Entä lapsen sukupuoli? Onko merkkejä?
Nuuhkikaa. Etooko?
Ei. - Poika.
Uskotteko niin? Poika!
Poika? Maria, jäisitkö?
Minua ujostuttaa. - Poika!
Miten voit tänään?
Voitko hyvin?
Jalat ylös.
Onko tämä tarpeen? - Ei oikeastaan.
Vanha tapa.
Miten voit? - Voin pahoin.
Olet raskaana.
Onnistuuko tämä?
Mitä muuta voimme?
Mitä peliä...
Onko se todenmukainen?
Kyllä, hartiasauma näkyy. Hyvä miehusta.
Hihat heikommat. Helmapistot on tehty hyvin.
Onko se mallin näköinen?
Hän vangitsi sinut, Sophia. Cornelis...
Vanhempi mies ei ole edukseen.
Liian suuri ikäero.
Raskautesi alkaa näkyä.
Minun täytyy lähteä Utrechtiin.
Siellä voi mennä parikin viikkoa.
Anna Maria tekee tuon. - Me pärjäämme, Cornelis.
Voi raasua. - Normaalia aluksi.
Mene, ei hätää. Tämä on pientä.
Se Utrechtin nainen kyselee sinusta.
Haluaa tietä, koska tulet taas.
Entä kun lapsi syntyy? - En tiedä.
Ehkä maailma loppuu sitä ennen.
Veisin sinut pois, jos olisin rikas.
Hän löytäisi meidät.
Etsisi minua paitsi jos olisin kuollut.
Kuulin nuo kellot joka päivä.
Vartuin siellä kun rutto teki minusta orvon.
Sophia parka. - Se oli onneni.
Sisaret olivat kilttejä.
Pihalla oli tulppaanitarha.
Tulppaanitarha? Onko se yhä siellä?
Mitä etsimme? - Haudattua aarretta.
Tulppaanin sipuleita.
Toitko talikon? Käskin tuoda.
Tämä on. Meillä ei ole puutarhaa.
Olisit sanonut tarkemmin. - Pitäisi olla tikkaat.
Mene.
Kätevää. - Mikä tämä paikka on?
Varastammeko nunnilta? - Ne eivät ole nunnien.
Ne ovat... paavin.
Paavilta voin varastaa.
Ei haittaa. Voin varastaa paavilta.
Hanhia!
Anteeksi. - Mukava nähdä.
Miksi? - Luulin, että olit kuollut.
Huomenta. Kuka olet?
Jan Van Loos. Olen taiteilija.
Olen rakastunut. Minulla ei ole rahaa.
En osaa sanoa muuta. Anteeksi. - Et taida olla hyvä taiteilija.
Kehityn.
Miksi punnitsette niitä?
Painavampi on arvokkaampi.
Ja alut... Näistä tulee sipuleita.
Parhaan sipulimme vesa. 920 floriinia huutokaupassa.
Valitettavasti olimme jo myyneet sen halvemmalla.
Yksiväristen joukossa.
Mutta se löysi tiensä kotiin. Kiitos ostajan, -
joka muisteli minua lämmöllä.
Jumala ei unohda mitään.
Haluaisin tulppaanikauppaan. Se ratkaisisi ongelmani.
Auttaisitteko minua?
Aloita noista.
Ne olivat kalakauppiaan, joka lähti merille.
Nosta ne, pane markkinoille -
korvaa ne ja sijoita viisaasti.
Saatat rikastua.
Me myymme.
En voi hyvin. - Miksi?
Pääni. - Kaipaat vain lepoa.
Tehkää tarjouksenne. - 49 valkoista, 49 guldenia.
Hullu. - 22 tai lähden.
Haluan sokerimanteleita.
Sokerimanteleita?
Ostan huomenna. - Rouva on kiltti.
Tarjolla on Admiral Eyck.
20 floriinilla saa osuuden arvosipulista.
Ehkä enemmän. Kun se palaa markkinoille, -
arvo voi tuplaantua.
Miksi kukaan myy mitään nyt?
Voimme saada hyvän tuoton.
Se ei voi jatkua ikuisesti. - Miksei?
Sanon sitä hulluuden teoriaksi.
Oletko mukana? - Olen.
Sen pitää olla valkoinen.
Mitä sinä teet? Sinun piti levätä.
Tylsistyin.
Rauta pitää kiillottaa kesällä. Isäntä huomaa.
Ja palaa tänään. Tarvitaan isompi tyyny.
Lähtöhinta on 240. - Meistä tulee rikkaita!
240! - 500!
510! - 580!
600! - 720!
Yhdeksän! - Täällä!
750! Kuuluuko 800? - 1200!
1200. Tarjottu 1200.
Ostan sipulin sinulta puolella viidestä Miraclesta.
Kuka olet? - Vuokraisäntäsi velkoja.
Häpeällistä! Olen satasten arvoinen. Olisin hölmö, jos myisin nyt.
Vielä hölmömpi? - Hiljaa, Gerrit!
Hienoin jäi!
Huomaatko? Arvosipulien hinta nousee tavallisia enemmän.
Pannaan kaikki munat yhteen koriin.
Yksi sipuli. Todella harvinainen.
Laivaliput. 600 floriinia, käteisellä.
Huomisen huutokaupan jälkeen.
220! - 230!
250! - 260!
300!
Ettekö ollut taiteilija? - Olen yhä.
Ja minä olen yhä kutoja.
550! - 600!
Prater kertoi, että olet ahkeroinut. Et maalaten.
Lakastut. Hehkusi ei palaa kuten tulppaanin.
Minulla on ehdotus. Minulla on tuhannella sipuleita.
Sijoitan kaiken Admiraliinne.
Absurdi ehdotus. Admiral Maria ei ole leijonankita.
Sen arvo on 2000 floriinia.
Luovun siitä 1500:lla, kiltteyttäni.
1200.
1400. Nyt pitää valita virret.
Selvä. Tarvitsen viikon tai kaksi.
Willem, mene!
Maria? Mitä nyt?
Alkaa sattua. - Oletko varma?
Cornelis!
Se alkaa!
Maria! Hae kätilö! - Ei!
Hae kätilö! - Tarvitsen häntä täällä. Mene!
Tule tänne. Äkkiä.
Askel kerrallaan.
Tohtori Sorgh! Luojan kiitos.
Miten hän voi? - Kätilö ei päästä minua sinne.
Sophia on synnyttänyt neljä tuntia.
Kuka siellä? - Tohtori Sorgh.
Odota.
Hyvin menee.
Hengitä. Ja...
Uudestaan.
Herra Sandvoort? - Niin?
Miten hän voi? - Synnytys sujuu hyvin.
Kysyisin jotain rouvasta. Onko hän kärsinyt kuumuutta?
Kuumuutta? - Onko hän ollut kuuma?
Totta puhuen vaimoni ei ole sietänyt kosketusta kuukausiin.
Iho on voinut olla arka.
Miksi? - Ei syytä huoleen.
Tule tänne.
Mikä hätänä?
Haloo? Kuuletteko?
Avaanko?
Isännälläni on Marialle kysymys.
Kysy minulta. - Joko se alkoi?
Mikä se on? Mikä alkoi?
Käskikö isäntä kysyä sitä? - Ei.
Tohtori Sorgh? - Ei nyt.
Minulla on asiaa. Tohtori Sorgh!
Sorgh! Ei nyt!
Vaadin saada puhua teille.
Jos pitää valita, uhratkaa lapsi. Rukoilen teitä.
Herran tähden, säästäkää vaimoni.
Eikö se ole Jumalan käsissä?
Ponnista!
Noin! Hyvä!
Onko tuo lapseni?
Kiitos.
Tule, tyttö hyvä.
Se oli yli tuhat viime viikolla. - Markkina muuttui. En osta.
Ettekö tee tarjouksia tästä?
Hinta ei ole kova. 300? - Valitan, herra Daan. Ei.
Miten hän voi? - Terve lapsi. Onnittelut. Tytär.
Entä Sophia?
Huomio!
Minulla on kukista upein.
Admiral Maria!
Kääritty olkiin ostajalleen.
Miksi myyt sen nyt? - Mitä tiedät?
Lähden huomenna Itä-Intiaan.
Siinä se on.
Harvinainen tilaisuus.
Admiral Maria.
Tarjouksia?
Tauti sen teki.
Likaiset vedet. Älkää koskeko.
Hän on Herran tykönä.
Millainen Jumala se on? Miksi piti viedä hänet?
Sanoin teille, perhana!
Rukoilin, että säästätte hänet!
Se oli rutto.
Huone pitää desinfioida.
Suutelen häntä!
Huone pitää desinfioida -
ja ruumis pitää haudata heti.
400!
Kiitos, rouva. 400.
Korottaako joku?
500.
500 tarjottu.
600. - 700.
900! - 1000!
Maria.
Sinä myös.
Tarvitaan imettäjä.
Hän tuli jo. Tyttö imi hyvin.
Herra tahtoi viedä vaimonne.
Mutta Hän antoi teille tyttären.
Kauniin, terveen tyttären.
Siitä pitää olla kiitollinen.
Minä huolehdin hänestä.
Kuin omastani.
Noin...
Annamme sinulle nimeksi Sophia.
Hänellä on minun nenäni.
Arkunkantajille piti maksaa, etteivät puhu.
De Bye maksaa tästä 8000! Kahden talon hinnan!
Tulkaa myöhemmin, niin maksan.
Odotan täällä. Onko juomaa?
Haen lippurahoja.
Kaksi lippua Itä-Intiaan. En lähde ilman rahoja.
Lähdetkö maasta? - Eikä palaa.
Toitteko rahat? - Haluan sipulin.
Haen sen heti. - Ei, odotin viimeksi kuukauden.
Lähtisinkö maksamatta? - Kyllä.
Miten haen kukan ja maksan teille, -
jos pidätte vankina?
Lähetä ystävä.
Oletko selvin päin?
En muista juoman makuakaan.
Vie tämä luostariin. Saat paketin. Gerrit, kuuntele.
Älä juo.
Mene.
Gerrit, vanha juoppo! Tule ryypylle!
Minne menet, Gerrit?
Sophia.
Olet talossamme. - Olet vapaa.
Varovasti...
Tein kamalan teon.
Mitä olen tehnyt?
Kiitos, herra.
Mikä se on? - Lahja puutarhastamme.
Sipuli.
Hieno.
Hienoa nähdä se päivänvalossa.
Raamatussa varkaita oli kaksi.
Kiitos. Anteeksi.
Vain toinen pelastui.
Tuleeko hän?
Gerrit. Luojan kiitos!
Haen rahojani.
Istukaa.
Minun pitää mennä takaisin.
Minun pitää mennä. - Ei, pysy täällä.
Älä satuta eläintä!
Et saa lähteä.
Tuhoudumme kaikki.
Gerrit on sankari! Gerrit on sankari...
Sano Janille, että olen pahoillani.
Sano, että kuume nousi.
Juo! Juo! Juo!
Sophia käsitti, ettei ollut paluuta -
eikä tulevaisuutta.
Hän oli virittänyt itselleen ansan.
Parempi, että hän on kuollut.
Tullaan!
Willem. - Maria.
Missä sinä olet ollut?
Afrikassa.
Afrikassa? Afrikassa!
Kerro totuus, Maria. - Olitko Afrikassa?
Kerro totuus. - Mikä totuus?
Näin sinut ja sen maalarin! Petit minua!
Minä ja maalari? - Näin sinut.
Se oli emäntäni ja maalari. Willem.
Se oli rouva Sandvoort.
Tyttö on sinun.
Lapsi on meidän.
Tappelin mustalaisten kanssa.
Pelastin aaseja.
Missä olet ollut?
Ottelin mustalaisia vastaan.
Ottelin Bacchusta vastaan.
Ottelin ja voitin.
Missä paketti on?
Gerrit? Paketti?
Luostarista.
Sipuli?
Minä söin sen.
Söin sen.
Helvetin hölmö!
Hölmö!
Pomo ei ilahdu tästä. - Tämä oli loppumme.
Lorusi loppu. Tulemme takaisin.
Mitä sinä olet tehnyt?
Voi ei.
Pysyköön poissa. Pysyköön kuolleena.
Hän oli hulluuden vallassa. Me kaikki olimme.
Kaikki hyvin.
"Rouva Maria, kuten sanoisin, -
kunhan solmitte avioliiton."
"Jumala siunatkoon sitä ja lasta."
"Sandvoortin talon valtasi suru, -
mutta en sulje sitä maailmalta."
"Osallistuit petokseen, Maria, -
mutta saat anteeksi, sillä minäkin olen tehnyt syntiä."
"Ostin Sophian kuin arvotaulun -
ja halusin lasta niin kovasti, että kohtelin häntä huonosti."
"Onni olkoon kanssasi, rouva Maria."
"Täytä talo uudella elämällä, sillä se on sinun."
"Vastineeksi toivon, että varjelet nimeäni ja mainettani, -
sillä maailman silmissä lapsi on perilliseni."
"Vain sinä ja Willem tiedätte totuuden. Älkää paljastako sitä."
"Se pysyköön salaisuutenamme. Toivon teille kaikkea hyvää."
"Minä lähden Itä-Intiaan. Hyvästi."
Missä hän on? - Hän pelästyi tekoaan.
Kupla puhkesi.
Minun on löydettävä hänet.
Sophia!
Se on tehty. Valitan.
Tämä on tuhoni!
Voi luoja.
Lopeta! - Sophia!
Hän on kuollut.
Valtio kielsi tulppaanikaupan.
Markkina romahti hetkessä. Tuhannet kärsivät.
Kaikki se rakkaudesta kauneuteen.
Kukkiin, joiden elämä on omaammekin lyhyempi.
Mutta vaikka kukat lakastuivat, -
maalaukset säilyivät.
8 VUOTTA MYÖHEMMIN
Herätit hänet henkiin.
Piinakseni. Hän on kuollut.
Onko se varmaa? - Hän hukuttautui.
Tiedämme vain sen, minkä tiedämme.
Muu on Herran käsissä.
Suojelijasi toi minut tänne, koska haluaa tilata työn.
Olkoon tämä lohdun paikka. Sinua ei häiritä.
Tarinat eivät pääty. Ne vain haarautuvat.
Me jätämme ne tietämättä, mitä sitten seuraa.
Cornelisilla on uusi elämä.
Ja perhe, jota rakastaa.
Kuten minullakin.
Sievä tyttö!
Sophia!
Sinun tarinasi on vasta alussa, Sophia.
Nyt tiedät totuuden.
Sait nimen rakkaalta ystävältäni, -
joka pahoista teoistaan huolimatta auttoi sinut tähän maailmaan.
Jacob, tee tilaa. - Daniel, pöytään.
Siunaa tämä ateria, Herra, -
ja pöytäsi antimet maasta ja meriltä, -
tätä taloa ja herra Sandvoortia ja hänen uutta perhettään.
Kaikesta tästä, hyvinä ja huonoina aikoina, -
nyt ja ikuisesti, olkoot palvelijasi kiitollisia.
Herra Sandvoort jätti meille talon, -
jossa varttuisit Sophian tyttärenä.
Nyt tiedät, miksi rakastimme sinua kuin omaamme.
Olit Willemin ja minun esikoinen.
Se olet sinä, -
oma Sophiani.
Aamen.
Suomennos: Jaana Wiik Scandinavian Text Service 2017